Översatt av: SSG - SweSUB Group © bubbafett, Carllow, Tazty och Skaggs
www.SweSUB.nu - Godzilla never goes out of style...
>>Cloverfield<<
FÖRSVARSMINISTERIET
DOKUMENT #USGX-8810-B467 DIGITALT SD-KORT "CLOVERFIELD"
KAMERAN UPPHITTAD I OMRÅDET "US-447" TIDIGARE KÄNT SOM "CENTRAL PARK".
Klockan är 06:42, på morgonen.
Beths fars lägenhet.
Han är inte hemma.
Det är redan en bra dag.
- Vad gör du? - Ingenting.
Hon är blyg.
- Får jag se det här på Internet sen? - Göm dig du, som om jag skulle bry mig.
- Jag är mer intresserad av andra saker. - Som vad?
Dig...
- Det var nära. - Jag tycker ju att det är-
-läskigt. Jag har aldrig varit där. - Har du aldrig varit på Coney Island?
- Varför har du aldrig varit där? - Det vet jag inte.
Det finns så mycket kul där. Jag tar med dig dit.
- Vad gör du? - Jag gör en egen liten film...
Glöm inte de tolv brösthåren jag har.
- Vad mer? - Vad ska du göra idag? - Om jag svarar på det...
Är den här på? Jag vet inte hur den fungerar...
- Sådär... Är den på? - Nu kan vi filma när du blir påkörd.
Tyckte du att det var roligt?
- När kommer de andra? - Om ett par timmar. Vi får skynda oss.
- Vart ska vi? - Till butiken som ligger runt hörnet.
Gå runt och fråga om de har nåt att säga.
- Varför det? Det är ju inget bröllop? - Jag vet, men som ett bröllop.
Jag fattar inte varför jag ska göra det. Jag vet inte ens hur den här fungerar.
Låt mig fråga dig en sak... Ser du mig på skärmen?
- Ja, nu kan jag det. - Bra. Då ser du att jag bär allt själv.
- Du gör ett bra jobb. - Du kan inte göra två saker samtidigt.
Jag springer inte runt med den här hela kvällen. Det är ett skitgöra...
- Jag har planerat det här i två veckor. - Kör till... Jag ska göra det.
Nu blev hon sur... - Kom igen, jag skojade bara.
Jag har ett jobb till dig, Hud... - Det här är viktigare.
Du vet hur folk pratar inför kameran på ett bröllop, inte sant?
Du går runt och filmar folk på festen som önskar Rob "lycka till".
- Det är ett stort ansvar... - Marlena kommer också.
- Ska hon? - Ja. Ta nu den här och prata med...
- Jag har inte sagt att jag inte gör det. - Du kan börja med mig.
- Är du klar? - Ja, jag är klar.
Jag vet inte vad jag ska säga, Rob...
Lycka till i Japan. Jag älskar dig... Jag är stolt över dig.
- Det var det... - Räcker inte det? - Det var faktiskt rätt kul.
- Ha det så roligt, Hud. - Tack ska du ha.
- Hallå! - Trevlig resa, Rob...
- Eller hur man nu säger det på japanska? - Sayonara?
- Vad gör du, Hud? - Jag dokumenterar kvällen.
Jason bad mig att göra det... och jag har gjort det riktigt bra.
- Tar du det på allvar? Det är viktigt. - Självklart tar jag det på allvar.
- Lovar du det? - Ja, vill du komma med din hälsning?
Var nu ärlig för det här kan bli det sista han ser av dig...
Robert Hawkins, jag fattar inte att du låter mig se efter din bror på egen hand.
Ta det nu lugnt... Jag är på plats.
- Vi är ju inte riktigt släkt än. - Det var inte snällt.
Det kan vi klippa bort sen.
Jag ser dig som min bror och jag hoppas att du ser mig som din syster.
Det är bäst att du ringer oss. För med ditt jobb så har du råd med det.
- Förlåt, det var jättebra. - Du lyssnade inte.
Kolla in den här... Det här fixar du.
Hur är läget?
Ursäkta mig... Marlena. - Hur är läget? Visste du att jag går runt och filmar?
Visste du att Rob reser bort? Det här är hans avskedsfest.
- Vill du skicka en hälsning? - Nej, tack. Jag känner honom knappt.
Jag kom för att träffa Lily... Det vore märkligt om jag är med på bandet.
Ingen fara, men jag skulle filma alla...
- Har du nånsin varit på ett bröllop? - Ja, jag vet vad du gör, men jag vill-
-inte vara med. Tack ändå. - Ingen fara, vi gör det snabbt.
Hej, Rob. Marlena här... Jag tror att vi har träffats typ tre gånger...
Varje gång har jag varit full så jag vet inte riktigt vad jag ska säga.
Du har ett häftigt jobb, VD eller nåt... - Vice VD.
Lycka till, vi håller ordning på New York medan du är borta.
Det blev bra... Vi kan ta en till om du vill?
Har du nåt visitkort?
Min agentur, vi ska ut på nån dum tur och vi skulle behöva nån med kamera...
Jag är tyvärr inte fotograf. Jag är ingen yrkesfotograf. Jag heter Hud.
Hud! Jag är vän med Rob och Lilly. Vi har träffats förut.
Det var nog för att du hade filmkameran som jag inte kände igen dig.
- Ja, just det. Hur är läget? - Kul att se dig igen.
- Detsamma. - Vad har du sysslat med då?
- Jag ska nog gå och ta lite mat. - Jag kan nog hjälpa din agentur...
Kan ni stänga av musiken?
Överraskning!
Hur har ni lyckats planera allt det här?
Hur är läget?
Tal! Tal!
Det här kom som en överraskning... Vilket väl är rätt uppenbart?
Det var väldigt snällt, tack så mycket.
- Det var allihopa. - Tack allihopa.
Det betyder mycket för mig. Det var det.
Blev du överraskad, mannen?
- Nej, jag blev inte överraskad. - Kan du beskriva hur det känns?
Lite blasé... Jag känner mig uttråkad.
- Jag skojar. Vad gör du med filmkameran? - Jag gör en minnesdokumentär.
- Kan jag se den varje kväll? - Ja, det kan du.
- Vet du om Beth kommer ikväll? - Ja, jag tror att Lily bjöd henne.
Hur ska du klara dig utan Rob?
- Hur ska jag klara mig utan dig? - Vet inte, jag är ju ditt "allt".
Vad är det jag ser? Tänk inte på mig. Jag dokumenterar bara...
- Men när han sa "My Fair Lady". - Jag älskar "My Fair Lady".
Beth! Du kom.
- Ha det bra. - Jag ska gå och hälsa.
- Vem är den där killen? - Nån snubbe. Jag går och kollar det.
Jag missade överraskningen. Jag ber om ursäkt för att jag blev sen.
- Rob, det här är Travis. - Hej, jag har hört mycket om dig.
- Grattis, förresten. - Tack så mycket.
- Ska vi... - Jag dokumenterar kvällen.
Tack för att ni kom. - Är de ihop?
- Är allt bra? - Ja, det är jättebra.
Är det där min kamera? Har ni bytt band? Jag hade ett band i den.
Det vet jag inte... Det här satt i när jag fick den. Varför undrar du det?
- Varför undrar du, Rob? - Det spelar ingen roll.
Är du säker på att allt är bra? Du sitter mest för dig själv...
- Här har du. - Så ska det se ut.
Vi gör en avskedsfilm till Rob. Vill du säga nåt?
Det passar sig inte riktigt nu.
Han reser ju bort. Är det inget du vill säga?
- Kan du hämta en drink, Travis? - Ja, självklart.
- Här? - Nej, vi kan göra det i köket.
Jag ville egentligen inte säga det här till en kamera...
Jag vill att du ska veta hur glad jag är för din skull.
Jag vet hur hårt du har jobbat för det här. Och vet vad det betyder för dig.
Jag kommer att sakna dig.
Kan jag få prata med dig?
Det är något skumt mellan Rob och Beth.
Det är allvar, de står utanför. - Okej, jag kollar läget.
- Du ringde aldrig mig... - Tog du med dig en dejt till min fest?
Vi har inte pratat på flera veckor.
- Allvarligt, Hud? - Förlåt. - Jag filmar ju bara.
Vet du vad de bråkade om, Lily? Vet du så måste du berätta.
- Jag berättar inte. - Jag borde få veta, jag dokumenterar ju.
- Hon drog in mig. - Vi frågar henne.
Hon är i köket.
Har du något att berätta för oss? Det har du...
Det finns inget att berätta.
- Vet du nåt så måste du berätta. - Jag känner dig...
- Men inte inför kameran. - Det fixar vi.
- Rob och Beth har legat med varandra. - Menar du allvar?
- Har de? Varför har du inte sagt något? - Du kunde ju ha berättat det för mig.
Varför skulle jag säga det till dig?
Fråga mig inte hur jag vet men Rob och Beth har haft sex.
- Skojar du? - Nej, helt seriöst.
Visste du att Rob och Beth har legat med varandra?
Helt sjukt. De har ju känt varandra hur länge som helst.
- Det var kanske en avskedspresent? - Vadå? Skulle man ge presenter?
- De har haft samlag... - Du bara hittar på.
Nej, jag säger som det är. Jag är en schyst kille.
- Ha det så kul i Japan. - Ha det så kul ikväll, Travis.
Är allt bra?
- Vi måste prata med honom. - Har inte du pratat med alla redan?
- Vi tar det lugnt, vi låter honom vara. - Sitter han på sitt rum?
Det är lugnt. Det löser sig...
Du är hans bror och du är hans bästa vän. Gå och gör honom glad.
Hur gör vi? Ska du eller jag sköta det?
Du håller tyst.
- Vi måste pratas vid. - Du vet inte vad du pratar om.
Det bara blev så...
Beth sa att efter ni fått ihop det hade du bara ignorerat henne...
- Du ringde inte henne. - Jag ska åka. Vad skulle jag ha gjort?
Det finns inget "ihop"... Vi är två skilda ting.
Det är bättre om vi är vänner. Jag känner inte att hon är för bra för mig.
Jag sa inget om att känna. Du är inte bra nog, så är det bara.
Det är ren fakta. Beth McIntyre är från en helt annan planet...
Vacker, charmerande...
Och du, även om jag älskar dig... men du är en skit ibland.
Att resa till Japan kommer inte att göra saken bättre. Hon är kär i dig.
- Här och nu. Idag. - Och du är ju kär i henne.
Du måste satsa på det helhjärtat.
- Kom igen nu. Var inte så rädd. - Man ska ta vara på ögonblicket.
Man måste kunna glömma världen och ta vara på dem du älskar istället.
Vad var det?!
Fan vad rädd jag blev!
- Var är du, Lil? - Vad var det?
Hur är det, Marlena?
Tysta nu, nu kommer det.
Det pratas om ett möjligt jordskalv i de södra delarna av Manhattan i närheten-
-av New York-hamnen. Vi får också information om att en oljetanker har-
-kapsejsat i hamnen nära frihetsgudinnan. Jag upprepar...
- Det är nära oss. - Tror du vi kan se det från taket?
Kanske det.
Vi sticker upp och ser om man kan se nåt från taket.
- Vad är det som händer? - Du kanske skulle ha åkt tidigare.
Spring, spring!
Har nån sett Jason?
Såg ni det där?
Ta skydd!
Det finns fortfarande folk där ute!
Jag såg det, Rob!
Jag såg det, det var nåt levande!
- Vad gör du, Jason? - Vänta här.
- Stanna nu här, Jason. - Vänta här!
Vart ska han, Rob? Rob?!
Marlena, mår du bra? Sätt dig ner.
- Vad var det du såg? Nåt levande? - Jag vet inte. Jag filmade det.
Lyssna! Jag fick med det på kameran. Jag ska bara spola tillbaka
- Det är en bra möjlighet. - Men jag kan inte ens språket.
- Hur svårt kan det vara? - Det är ju japanska...
- Det kommer att gå bra. - Tycker du att jag ska åka?
Jag vet inte vad det var, men det var gigantiskt!
Tysta! Vi vet inte vad det var. Men vad det än var så finns det kvar.
Så nu sticker vi härifrån! Nu!
- Vi tar Brooklynbron, den är nog bäst. - Ska vi inte ta bilen?
Nej! Det blir en omväg. Bron är ju här framför oss.
- Vad händer? - Vi ska nog dra. Klarar hon sig?
- Marlena, kom vi ska vidare. - Den åt folk.
Kom nu så går vi.
Fungerar nåns telefon? Fungerar din telefon?
- Fan, jag glömde den i lägenheten. - Jag har ingen mottagning på min.
- Kom nu, Hud! - Jag kommer!
- Vad var det för nåt?! - Gå vidare om ni inte är skadade.
- Marlena, du såg ju den. Vad var det? - Inte nu, Hud.
Stanna inte! Fortsätt att gå!
Ni kommer att få vidare instruktioner på andra sidan bron!
Filmar du fortfarade?
Folk kommer att vilja veta vad som hände.
- Det kan du väl berätta? - Det duger inte. De måste få se.
Folk kommer att få se det här.
Beth, jag har försökt att nå dig. Mår du bra?
Vänta lite! - Stanna, Lily!
Förlåt, det är svårt att höra.
- Rob pratar med Beth. - Vänta, Jason! Rob pratar med Beth!
Lugna ner dig. Var är du? - Vadå "sitter fast"?
Jag kommer inte fram! Jag ser inget! Ser ni nåt?
Akta dig, Jason!
Jag vet inte vad det var! Det kom från ingenstans.
- Jag vet... - Herregud, Jason.
Jag beklagar vad som hände med din bror. Klarar du dig, Rob?
Vi måste sticka. Vi måste härifrån.
Det är inte säkert här. Vi sticker ner i tunnelbanan.
Vi måste dra. Det är inte säkert här. Vad ska vi ta oss till?
- Batteriet är dött. - Vi måste sticka härifrån.
- Vart ska du? - Herregud! Jag hämtar honom.
Jag orkar inte springa hela tiden!
Butiken är stängd, Rob!
Tydligen så har bron som är full av flyende människor-
-kollapsat. Det finns ingen ytterligare information om...
Vi fortsätter nu från södra Manhattan.
Vi får nu in otroliga bilder som vi direktsänder från platsen.
Till er nytillkomna tevetittare kan jag berätta att Manhattan nu är i spillror...
Området ska evakueras! Alla måste omedelbart lämna platsen!
Jag tror att vi måste sticka! Det är helt hysteriskt där ute nu.
Det är helt sjukt här utanför!
Vi journalister får inte komma nära, men av vad jag kan se så går militären-
-in med stora trupper och försöker att evakuera så många de kan...
Det ser ut som om att nåt faller av från det. Stämmer det?
Det stämmer. Nåt faller av det, och vad det än är så rör det på sig.
- Vad gör ni?! Vi måste sticka! - Det är det jag har försökt att säga!
- Vi drar nu. Militären evakuerar alla. - Lyssna nu, Rob! Vi måste härifrån!
Sluta, sluta.
Rob, jag klarar det inte...
Jag är helt ensam i min lägenhet.
Jag blöder. Jag klarar det inte...
- Vänta lite, Rob. - Jag fick meddelandet och är på väg...
Tänk dig för, Rob.
Beth bor i centrum, det är ditåt. Vad finns mer där? Nåt enormt.
Vi ska inte gå i närheten av den saken. Vi ska inte in till centrum.
Det ska vi inte. Ni ska inte följa med. Följ ni med militären.
- Jag är ledsen, jag måste sticka. - Lyssna på mig, Rob.
Nån måste snart brotta ner dig och det blir väldigt otrevligt för oss alla.
Ni kan inte övertala mig. Jag är inte galen. Jag vet vad jag gör.
- Ni kan inte övertala mig, så vänd om... - Jag följer med dig.
Det behöver du inte, Lily.
- Hörde du inte meddelandet, även om... - Håll käften!
Det här är idiotiskt.
Förlåt, jag förstår dig inte. - Vänta, Rob!
Lyssna... Jag är ledsen. Snälla, Rob. Vänta!
Har du provat att ringa 112?
- Eller till polisen eller brandkåren? - Jag kunde inte komma fram.
Det här är vanvett.
- Mår du bra? - Ja, det är bra.
Vad fan var det?
Vi kan gå över till den andra perrongen och sen gå upp för trapporna...
- Sen inväntar vi rätt läge. - Det kommer inte att fungera!
- Om vi väntar på andra sidan... - Jag förstår dig verkligen.
Jag säger bara att du ska lyssna på vad som händer där ute.
Han har rätt, Rob. Vi måste vänta.
Det är vansinne...
Vad? Vad är det, Rob?
Hej, mamma. - Ja, det är bra.
Ja, det är vi... Vi håller på att bli evakuerade av militären.
Lyssna mamma... Vi försökte komma bort ifrån stan.
Vi tog Brooklynbron. Vi var där när den rasade.
Jason är död... Jason är död, mamma.
Jag vet inte vad jag ska säga till honom.
Det känns som jag borde säga nåt, men...
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Jag skulle inte ens ha varit här. - Det hade du inte behövt vara.
Du hade din chans i gränden. Du kunde ha lämnat oss.
- Du skulle väl träffa dina vänner? - Ja.
Jag är ledsen.
- Jag tycker att det är en dålig idé. - Vad händer?
- Det här är den sjätte. - Jag tror inte att tågen går, Rob.
- Vi kan gå till Lexington... - Vill du gå i tunnlarna?
Hellre det än att blir kvar här.
Jag kan gå i tunnlarna.
- Jag ser inget. - Det finns en lampa på kameran.
Havet är stort. För några år sen hittade man en fisk vid Madagaskar-
-som de trodde varit utdöd i årtionden. - Hade den funnits där hela tiden?
Den kanske dök upp ifrån nån djuphavsgrav, eller nåt?
Det är bara en teori. Den kan lika gärna komma ifrån en annan planet.
- Som Stålmannen? - Ja, precis. Vet du vem han är?
Vet du vem Stålmannen är? Vet du vem Katten Gustav är?
- Många tror de vet var han är ifrån. - Jag tänker på det sista jag sa...
Hon vet att du inte menade det.
- Jag tänker på det jag sa till Jason. - Det är skillnad.
- Varför? - Jason visste att du älskade honom.
Kommer ni ihåg för några år sen? När han tände fyr på hemlösa i tunnelbanan?
För helvete... Det är nog inte det bästa samtalsämnet just nu.
Jag kan inte sluta tänka på hur rädd man skulle ha blivit om hemlösa...
Förlåt.
- Vad var det? - Vi fortsätter att gå.
Helvete! Det här är äckligt.
- Det här är skitäckligt. - Alla springer åt samma håll.
- De flyr. - Från vad?
- Hur långt är det kvar? - Vet inte, vi går upp vid nästa station.
- Vad är det? - Lyssna.
Jag ser inget.
- Kan du vara tyst i fem sekunder? - Slå på mörkerläget. Knappen sitter där.
Är den på?
Helvete! Spring!
Spring! Spring! Spring!
Vad gör du, Marlena? Klarar du dig?
Berätta du...
- Hur ser det ut? - Det ser ut att göra ont.
Så du menar att det inte är attraktivt?
Här... Så du kan tvätta av det.
- Fick den tag i dig? Blev du biten? - Nej, den fick mig inte.
- Den kom fram från ingenstans. - Ja.
Den försökte släpa iväg mig. Vad fan är det?
Den tyckte kanske om dig, Hud.
Ja, den kanske ville ha mig som sin drottning.
Tack för att du kom tillbaka och hjälpte mig.
- Trodde du att jag inte var en sån? -Nej, jag visste att du skulle göra det.
Jag säger bara att... Jag är glad att du gjorde det.
Annars hade jag varit död.
Du blev biten.
Det ser inte bra ut för Marlena.
- Vi kan avvakta här och hoppas... - Vad är nästa alternativ?
- Vi kan se vad som finns här bakom. - Nej, inte fler tunnlar.
Annars får vi försöka att ta oss upp igen.
Våra möjligheter är alltså...
Att dö här, att dö i tunnlarna eller att dö ute på gatan.
- Det är allt. - Vi vet inte ens var vi är.
Vi går upp och ser oss omkring för att se om vi känner igen oss.
- Kan du gå? - Jag hjälper dig.
Vi är på 59:onde gatan.
Det var konstigt.
Hur är det?
- Jag känner mig lite yr. - Vill du sitta ner lite?
- Nej, det går bra. - Hon måste till en läkare.
Jag mår bra, jag mår bra.
- Är ni fler? - Vi har fyra civila här. - Ta in dem.
Uppfattat. Sätt fart!
Förlåt mig. Vi måste hjälpa en vän, hon är skadad.
- Hon är i lägenheten i Colonial Circle. - Där vill man inte vara nu.
- Vet ni vad det är för nåt? - Vad det än är så vinner det.
- Vi har en till som är biten här. - Oj, se på det.
Vi kan inte stanna här.
Vi har två F18, som kan vara här om 30 minuter.
Packa nu ihop era saker. Vi sticker om 15 minuter.
Gör er klara!
- Vår vän är sårad, vi måste hämta henne. - Vi kan inte hjälpa er.
- Släpp och lyssna på mig! - Ta bort den jävla kameran...
Jag riskerar inte operationen eller mina män. Ni följer med helikoptern nu.
Ni vet inte vad som finns där ute. Det finns inget jag kan göra åt det.
Hon kommer att dö och det är mitt fel. Hon skulle ha varit hos mig ikväll.
Jag förstår att du har fullt upp, men vi kommer att åka dit. Vill du stoppa mig-
-blir du tvungen att skjuta mig.
- Jag mår inte så bra. - Ett bett! Vi har ett bett!
Marlena! Hur är det, Marlena? Vart för ni henne?
Stanna, Marlena! Stanna!
Marlena! Vänta!
Släpp mig!
Det finns inget vi kan göra. Det är över...
- Helikoptrarna är på väg. - Nu sätter vi fart.
Nu drar vi. Jag borde inte göra det här.
Sätt fart!
Lyssna nu... Ligger byggnaden i Colonial Circle?
Vill ni fortsätta så tänker jag inte hindra er, men regeringen överväger-
-att slå till med full kraft. De kommer att ödelägga hela området.
- Hela centrum? - Nej, hela Manhattan.
Vi gör ett försök till, sen kommer de att jämna staden längs med marken.
Fungerar din klocka fortfarande? Evakueringen inleds 04:30
Sista upphämtningen sker 06:00. Hinner ni dit så klarar ni er.
- Tack så mycket. - Det är den vägen. Sätt fart!
- Vilken mardröm. - Jag kunde inte se vad som hände.
Såg du vad som hände?
Ögonen började blöda. De skrek att hon blev biten, men det fortsatte blöda...
- Klarar du dig? - Ja, det är ingen fara.
Inte för att vara sån, men... Vi har ont om tid. Ni borde nog stanna-
-så drar jag. Ska vi göra så? - Nej, vi följer med.
- Är ni säkra på det? - Vi måste. Vi följer med dig.
- Herregud! - Vad är det?
Det är väl inte där hon bor? Är det där Beths lägenhet?
- Är det? Säg att det inte är det. - Det är det.
- Bor inte hon på bottenvåningen. - Nej, hon bor på 39:onde våningen.
- Hur ska vi ta oss upp dit? - Vi får se hur högt vi kan komma.
- Det vet jag inte om jag klarar av. - Vi kan kanske gå via det andra huset-
-och se om vi kan ta oss över. Vi kanske hittar en väg att ta oss till lägenheten.
Nej, glöm det.
Det var en dum idé. Jag tar tillbaka det. Man brukar aldrig lyssna på mina idéer...
Men nu gör man det såklart. Typiskt...
- Den fungerar inte! - Vad är det som händer?
- Fan också! - Vi tar trapporna.
Såg ni hans min när vi frågade om vad det var för nåt?
De har ingen aning... Om de nu inte ligger bakom det?
Jag följer inte med i nyheterna. Det är kanske regeringen som ligger bakom...
- Det var kanske en olycka eller nåt? - Spelar det nån roll?
Ja, för jag behöver nåt att prata om...
För annars kommer jag att skita på mig i det här trapphuset.
Nu snabbar vi på.
- Hör ni? - Ja, jag tror att vi snart är framme.
Jag kollar den här våningen.
Vi måste nog upp två våningar till.
Hör ni? Det här måste vara rätt väg.
Jag tror inte att det är nån här.
- Kära nån. - Herregud.
- Vi klarar det. - Jag vet inte...
Det är ingen fara. Vi kan använda oss av rören och vi har luftkonditionerarna.
Jag går först.
Jag dokumenterar det...
Sätt fart! Lägg ner kameran!
Om det här är det sista ni får se så betyder det att jag inte klarar mig...
Sätt nu fart, Hud!
Klarar du dig?
Beth!
- Hör ni? - Behöver du hjälp?
Fan också!
Herregud.
Hör du mig? Beth?
- Är du verkligen här - Ja, det är jag.
- Du kom tillbaka för att hämta mig. - Givetvis gjorde jag det.
- Förlåt för att det dröjde. - Det gör inget.
Vi ska ta dig härifrån. - Lägg ner kameran och hjälp till, Hud.
- Vi klarar det. - Vi lyfter på samma gång.
- Det är snart över... - Är ni beredda?
- Försiktigt... - 1...2...3!
Du klarar dig.
Det kommer att bli bra. Jag vet att det gör ont.
Vad är det för nåt?
- Det är en hemsk tingest. - Vi måste sätta fart.
Håll i mig, det kommer att gå bra.
- Håll i dig. - Herregud.
Klarar du dig?
- Titta inte nedåt. - Jag kan inte låta bli.
Sätt fart! Ta er över till andra sidan.
Herrejävlar! Såg ni det?
Spring!
- Vad är det för nåt? - Jag vet inte...
- När avgår den sista helikoptern? - Klockan 06.00... Det är nu.
Så klart...
Vi hinner, vi klarar det!
Sätt fart!
Akta era huvud!
Ni får åka med nästa helikopter.
Vi åker bakom er. Vänta på oss.
Vi åker bakom er!
- En bombräd börjar snart. - Se till att få iväg dem.
Ser ni det?
Herregud!
De kommer väl inte att träffa oss?
De träffade den!
Jag tror att de fick den. Det är så det ska se ut!
Gud! Herregud!
Nej!
Det här är Hawk Eye 6. Målet är fortfarande vid liv. Vi verkställer-
-operation "Hammerdown" om tio minuter.
Mår du bra, Hud?
Jag kan inte röra mitt...
Lämna mig inte!
Vi ska få loss dig. Du måste dra fram honom, Hud.
- Mitt ben! - Jag vet.
- Du klarar det. - Stoppa blödningen.
Vi måste dra vidare. Den kommer att explodera!
Den här vägen. Kom nu!
Han är död...
- Är alla döda? - Jag vet inte.
Vi måste sticka. Vi måste ta oss härifrån.
Det finns ingenstans att ta vägen.
Vi väntar här.
Vi väntar här tills de hittar oss. De kommer att hitta oss.
Vi kan inte stanna här.
Jag är rädd.
Jag heter Robert Hawkins. Klockan är 6:42, lördagen den 23 maj.
För omkring sju timmar sen var det nåt som attackerade staden.
Jag vet inte vad det är. Om ni ser på det här bandet-
-så vet ni nog mer än vad jag gör. Vad det än var så dödade det min bror...
Jason Hawkins. Det dödade min bästa vän Hudson Platt, Marlena och många fler...
Vi tog oss in i Central Park och vi söker skydd under den här bron.
Militären har inlett bombningar så vi kan inte komma nånstans.
Det är ingen fara.
Titta på mig, Beth... Berätta vem du är.
Jag heter Elizabeth McIntyre...
Jag vet inte varför det här händer...
Men vi kommer att stanna här tills det har försvunnit...
Vi kommer att vänta här.
Titta på mig, Beth.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Vad snackar du om? Erkänn nu! Du kommer att sakna mig...
Ja, lite...
Bandet är snart slut. Vi har två sekunder kvar. Vad har du att säga?
Jag har haft en bra dag.
Översatt av: SSG - SweSUB Group © bubbafett, Carllow, Tazty och Skaggs
www.SweSub.nu